„Islamska socijalna filozofija i Mevlana Rumi“ u DOB
![](https://izprveruke.rs/wp-content/uploads/2024/02/islam-arab-618749_1280.jpg)
Tribina „Islamska socijalna filozofija i Mevlana Rumi“ biće održana u utorak, 14. maja u 19 časova u Tribinskoj sali Doma omladine Beograda.
- Ciklus tribina: „Islam i Zapad – filozofija i sociologija“
- Organizacija: Dom omladine Beograda i Centar za religijske nauke „Kom”
- Predavač: dr Muamer Halilović, član Saveta osnivača Centra za religijske nauke „Kom”
Odnos između književnosti i socijalne misli oduvek je privlačio veliku pažnju. Borba između poezije, filozofije i politike trajala je još od petog veka pre nove ere i u svakoj epohi je dobijala drugačije i specifične rezultate. Demokrit, Platon, Aristotel, Plotin i mnogi kasniji filozofi vrlo često su izražavali svoje stavove o ovom odnosu. Okolnosti se nisu znatno promenile ni u islamskom periodu, te je književnost i tada ostala značajno sredstvo za izražavanje društvenih i političkih stavova. Naravno, u svemu tome treba najpre odrediti šta su poezija i književnost.
Na ovoj tribini nastojimo da analiziramo socijalne stavove u delima jednog od najvećih ne samo muslimanskih već i svetskih pesnika, Mevlane Dželaludina Rumija. Rumi vrlo često obrazlaže probleme u društvu, ali tu problematiku gotovo nikada ne veže za određenu zajednicu ili grad.
Možda u nekim dodatnim analizama možemo da pronađmeo i istorijsku pozadinu njegovih anegdota i pripovedaka, ali to se vrlo retko spominje u samom tekstu. Pesnički zanos i maestralno književno umeće stvaranja okrepljujuće poezije u kombinaciji s mističkim duhom, pogotovu kada se tome pridoda i mogućnost korišćenja bogate saznajne religijske baštine, imaju mnogo toga da ponude. Tako se zapravo stvara tradicija vredna pažnje i ritam usklađen sa svakom vrstom emocije. Pojavljuju se stihovi puni duha, stihovi koji se rađaju da bi nadživeli sve generacije i naraštaje, koji će nastati da bi opstali, koji će nastupiti da bi spasli čovečanstvo – od mrtvila, od ustajalosti, od statičnosti, od izgubljenih puteva, od pogrešnih iluzija, od neispravnih ideala. Tako se stvara poezija nalik samome čoveku, prelivena ljubavlju, ali onom istinskom, večnom.
Rumi se u svojim stihovima i proznim tekstovima, dakle, obraća čoveku, nezavisno od toga gde on živi i kojem društvu pripada. Ti stihovi i tekstovi inspirisani su, bez sumnje, određenim društvenim događajima oko njega, ali ih on asptrahuje iz sopstvenog prostora i vremena, i daje im večnu dimenziju. Upravo zato, socijalni problemi se u njegovim delima obrađuju na suptilniji i generalniji način.
Rumi je gotovo podjednako poštovan na Istoku i na Zapadu, te njegove misli možemo smatrati nekom vrstom poveznice ta dva različita a ujedno i veoma složena pogleda na svet.